Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hej, Nat!
Vi är uppochner båda två.
Jag slår vad om att du ramlar först.
Nej, det gör du.
Du klarar inte länge till.
Jag sa ju att du skulle ramla först.
Jag sa ju det!
Jag sa det!
Mamma!
Vad hände?
- Hon ramlade och slog i knät. - Slog du dig?
Jag pussar bort det onda.
Såja, lilla vän. Upp med dig. Nu är det bra.
Du är en tapper flicka.
Smärtan gör dig bara starkare.
- Eller hur? - Ja.
Titta, eldflugor!
De tillhör familjen Lampyridae.
Och ljuset beror på en kemisk reaktion som kallas...
...bioluminiscens.
Kom nu, det är middagsdags.
Bio-gumme-fräs?
Ja, bio-gumme-fräs. Det stämmer.
Matdags!
Det är matdags, stora tjejen.
Jag vill ha makaroner och ostsås.
Vill du ha makaroner? Då vill jag ha kaviar och champagne.
Ta med servetterna.
Ta den här.
Tar du ranchdressingen till pappa?
Okej.
Brytbönor är min favoritgrönsak.
Pappa är hemma!
- Hej, pappa. - Hej, gumman.
Är allt bra?
Hur har ni haft det i dag?
Mamma har lärt mig om lysbaggar.
Och jag ramlade och slog i knät, men det är bra nu.
Och vi såg eldflugor i trädgården. Det var bäst av allt.
Nej...
- Hur lång tid har vi på oss? - Jag vet inte. En timme, kanske.
Jag vill inte åka.
Säg inte så.
Flickor... Minns ni att jag sa att vi en dag skulle ut på ett stort äventyr?
- Den dagen är här. - Hurra!
Okej, kom nu.
Jag är ledsen.
Tack.
- Jag har inte mina skor. - Du behöver dem inte.
- Men jag är hungrig. - Det finns fruktrullar i bilen.
Låt den vara. Sätt dig i bilen.
- Har du den? Är det enda exemplaret? - Det enda som inte brinner.
Vart ska vi?
Hem.
Larva dig inte, mamma. Vi åkte nyss hemifrån.
Jag vill höra låten.
Kom, Jelena. Skynda dig.
Kom nu, Nat. Vi har bråttom.
Följ med mamma, gumman.
- Skynda dig! - Jag kommer.
På med bältena.
- Varför är inte pappa med? - Han kommer, gumman.
Mamma.
Mamma!
Du behövs här framme.
Okej. Dra åt höger.
- Du är blodig, mamma. - Ingen fara, gumman.
Gasa där.
Håll det stadigt.
Vid 55 knop drar du bakåt.
- Vi räknar tillsammans. 45, 50... - 45, 50...
Dra bakåt! Du klarar det. Ta i allt vad du kan.
KUBA
Sätt dig upp, mamma. Smärta gör en ju bara starkare.
- Red Guardian är tillbaka. - Segerrik, dessutom.
Nu får det räcka med täckmantel. Jag vill ha min dräkt. Jag vill jobba.
Det har gått mer än tre år, general Drejkov.
Förlåt, mamma. Jag är rädd.
Låt dem aldrig ta ditt hjärta.
Har du den?
Och North Institute?
Aska.
Det kommer att bli bra.
Hur mår Melina?
Hon överlever. Hon är stark.
- Mamma? - Mamma?
Pappa!
Jag sköter det här.
- Jelena! - Pappa!
Släpp henne!
Rör henne inte! Jag skjuter!
Rör henne inte!
Jag dödar er allihop!
Jag skjuter!
Rör henne inte!
Gumman.
Ge mig pistolen.
Jag vill inte tillbaka dit. Jag vill vara kvar i Ohio.
Du får inte ta henne.
Du får inte.
- Hon är bara sex år. - Du var ännu yngre.
Ingen fara.
Kom.
Det kommer att bli bra.
Vet ni varför?
För att mina tjejer är tuffast i hela världen.
Ni kommer att ta hand om varandra.
Allt kommer att bli bra.
Temperamentsfull flicka.
Vad hette hon?
Natasja.
Nej!
Rensa bort alla defekter.
Den där.
Och hon.
Nej!
Jelena!
Ta den!
Nej!
Röda rummet är ditt hem nu.
Släpp mig!
Hemliga agenter mitt ibland oss, med falsk identitet, till och med familj...
21 ÅR SENARE
- De är där uppe. - Grupp 1 har objektet i sikte.
Alla utvägar är spärrade.
Var på tårna. Jag skickar in A-styrkan.
Natasha Romanoff har brutit mot Sokoviafördraget.
Hon angrep kungen av Wakanda. Statuera exempel.
- Ja? - Gör det inte.
- Gör inte vadå? - Försök inte ta mig.
Du framstår bara som desperat.
Jag trodde att du kanske ville förhandla.
Som jag ser det är det den efterlysta brottslingen -
- som är desperat.
Som jag ser det borde du vara sängliggande.
- Är det två bypassoperationer nu? - Oroa dig inte för mig.
Vi har Barton, vi har Wilson och vi har den där otroliga krympande fången.
Rogers är på flykt. Du har inga vänner.
Vart ska du ta vägen?
Jag har haft många liv innan jag träffade dig, Ross.
Du borde inte ha gjort dig allt besvär. Jag är klar här.
Romanoff?
Boet är utfluget, utrikesministern.
Hennes spårsändare.
MAROCKO
Målet i sikte. Inväntar paketet.
Jag ser civilist 1.
Skjuter på tre.
Fem, fyra...
Hon har sett oss. Målet avviker i skydd av en rökridå.
Stanna här, jag går ner.
Oksana.
Nej...
Vad har jag gjort?
Befria de andra.
Vi behöver en lägesrapport, Jelena.
Konvergera mot gruppledaren.
Vi har en desertör, general Drejkov.
Anhåller om att aktivera program Taskmaster.
Le.
NORGE
Efter Sokoviafördraget pågår jakten på de resterande Avengers.
Steve Rogers och Natasha Romanoff är på fri fot och på rymmen.
Du ligger i min säng.
Inte under täcket.
Har du fixat allt?
Pass, inresevisum, lokala körkort...
Du bör kunna få ihop ett tjugotal identiteter.
Fanny Longbottom?
- Ja? - Är du tolv år?
Det är ett riktigt namn.
Vi har en bensindriven generator där ute.
Septiktanken behöver tömmas om ett par veckor, men det är ordnat.
Soporna måste du slänga i stan, men det tar bara 20 minuter dit.
Jag har gömt din utrustning under trappan.
Snyggt.
- Är allt bra? - Hurså?
Det snackas om att Avengers ligger i skilsmässa.
Det är lugnt. Jag klarar mig bättre själv.
Säkert?
Ja.
Annars får du säga till. Det är så vänskap fungerar.
Jag vet. Jag har vänner.
De som har vänner ringer inte mig.
Och jag betalar dig inte för att oroa dig.
Du...
Vad är det här?
Lite post och saker från gömstället i Budapest.
- Budapest? - Ja, Budapest.
- Det uttalas Budapest. - Budapest.
- Sak samma.
Jag visste att du inte skulle dit mer, så jag tog in nån annan.
Det var onödigt. Du kunde ha slängt det.
Släng det om du inte vill ha det.
Ni är osportslig, mr Bond.
"Varför nobbade ni min tama pyton?"
"För att han var förkrossande förtjust i mig."
Typiskt.
Jag tror inte att Ross har några befogenheter här.
Och jag siktar bättre när jag är förbannad.
ANALYSERAR FÖRSVARSTAKTIK
NYTT PRIMÄRMÅL: AMPULLER
AMPULLER FUNNA
Du är inte ute efter mig.
Helvete.
Jag vet att du är där ute.
Jag vet att du vet.
Varför smyger du då omkring som på ett minfält?
För att jag inte litar på dig.
Lustigt, jag känner likadant.
Ska vi prata som vuxna människor?
Är vi det?
- Sänk vapnet innan jag skjuter. - Sänk ditt.
Se dig för.
Ligg kvar!
Sluta.
Vapenvila.
Du har blivit stor.
Det säger du inte.
Så du var tvungen att komma till Budapest?
För att jag trodde att du inte skulle göra det.
Men nu när du är här, vilken typ av kula gör såna märken?
- Inte kulor, pilar. - Jaha.
Varför skickade du det här om du inte trodde att jag skulle komma?
Tog du hit det igen?
Jag är inte här för att bli din vän, men säg vad det är.
En syntetisk gas.
Ett motmedel mot kemiskt underkuvande.
Den immuniserar hjärnans nervbanor mot manipulation.
Kan du ta det på engelska?
- Ett motgift mot hjärntvätt. - Moget...
Be nån av dina superforskarvänner att förklara det för dig.
Tony Stark, kanske.
Vi snackar inte med varandra just nu.
Vilken tajming...
Var finns en avenger när man behöver den?
Jag vill inte vara här. Jag är på rymmen. Du kunde ha fått mig dödad.
Vad skulle jag ha gjort? Jag känner ingen annan superhjälte.
Det var därför jag skickade det till dig.
Jag har väntat på nyheter om att Captain America har sprängt Röda rummet.
Va?
Vad pratar du om? Röda rummet har inte funnits på åratal.
Drejkov är död. Jag dödade honom.
Det tror du väl inte på själv?
Jo, det gör du.
Drejkov är död. Jag fick nästan ödelägga hela stan på kuppen.
Om du är så säker, berätta exakt hur det gick till.
Vi riggade bomber.
- Vilka vi? - Clint Barton.
Att likvidera Drejkov var sista steget i mitt avhopp till S.H.I.E.L.D.
Så enkelt?
Visst, enkelt...
Att rasera ett femvåningshus -
- och sen eldstrid med ungerska specialstyrkor.
Vi fick gömma oss i tio dagar innan vi kunde lämna Budapest.
Och du kollade liket? Bekräftade att han var död?
Det fanns inget kvar att kolla.
Du glömmer Drejkovs dotter.
Vart tar vi oss?
Motorcykel, östra sidan.
- De rör sig österut, mot taket. - Uppfattat.
Jag har dig!
Nej!
Rör dig inte. Du är skadad.
Låt mig hjälpa dig.
LIKVIDERA
Jag vill inte göra det här.
- Vad gör du? - Han tvingar mig.
Tror du mig nu?
- Hur många fler? - Tillräckligt många.
- Vilken är din? - Svart, brun sadel.
Var har jag nycklarna?
Din jävel.
När du vill...
- Hur gick det? - Alldeles utmärkt.
- Du kan inte bara sno nåns bil. - Ska jag jaga efter och ge tillbaka den?
- När du vill... - Håll käften.
Har du en plan, eller ska jag bara ta skydd?
- Min plan var att köra härifrån. - Usel plan.
Ingen orsak.
Fan, han är tillbaka.
- Spänn fast dig. - Okej, mamma...
Natasja... Jag tror att jag blöder.
Inte nu. Lita på mig.
Okej?
Ja. Bra plan...
Särskilt biten när jag nästan förblödde.
Det här var mysigt.
Barton och jag satt gömda här i två dygn.
Det var säkert kul.
- Vem fan är det där? - Drejkovs specialprojekt.
Han kan imitera alla han ser. Som att slåss mot en spegel.
Drejkov använder honom bara till högprioritetsjobb.
Det går inte ihop.
Sanningen gör sällan det när man utelämnar viktiga detaljer.
Vad ska det betyda?
Du sa inget om Drejkovs dotter.
- Du dödade henne. - Jag var tvungen.
För att hitta Drejkov.
Vi måste få det bekräftat att Drejkov är i byggnaden.
Hans bil kommer nu.
Drejkovs dotter fick offras.
Jag behövde henne för att vara säker.
Har vi klartecken, Natasha?
Svar ja.
Och nu är du ändå inte säker.
Jag behövde ta mig ut.
- Röda rummet är fortfarande aktivt. Var? - Ingen aning. Han flyttar det hela tiden.
Alla änkor tas till och från anläggningen nedsövda.
Ofattbart att han har kunnat undgå upptäckt.
Man ger sig inte på en avenger om man vill hålla sig gömd.
Det hörs på namnet.
Om Drejkov dödar dig kommer nån av de stora och hämnas dig.
"De stora"?
Den där guden från rymden behöver knappast värktabletter efter strid.
Var har du trott att jag har varit hela tiden?
Att du blev fri och levde ett normalt liv.
- Men du försökte inte ta kontakt? - Jag trodde inte du ville träffa mig.
Skitsnack.
Du ville inte ha lillasyrran i hasorna när du räddade världen med dina coola polare.
Du var inte min syster på riktigt.
Och Avengers är inte din familj.
Varför gör du alltid så där när du slåss?
Du vet...
Du håller på och slänger med håret när du slåss.
Med armen så här i nån sorts stridspose.
- Det är en stridspose. Du är en posör. - Det är jag inte alls.
Visst är det snyggt, men det ser ut som om du tror att alla tittar på dig hela tiden.
All tid jag har poserat har jag faktiskt försökt göra nåt bra -
- för att gottgöra allt lidande som vi har orsakat.
Vara mer än bara en mördare.
I så fall har du bedragit dig själv.
För lidandet är vardagsmat och vi är båda två fortfarande bara mördare.
Fast jag är inte på tidningsomslagen.
Jag är inte mördaren som småtjejer har som idol.
Den där gasen, motgiftet...
Den togs fram i hemlighet av en äldre änka i Melinas generation.
Mitt uppdrag var att hämta den, men jag blev upptäckt -
- och dödade änkan som befriade mig.
Hade du nåt val?
Du utsattes för psykologisk hjärntvätt.
Här handlar det om kemisk tankekontroll.
Det är två helt olika saker.
Man är vid fullt medvetande, men osäker på vilken del som är en själv.
Jag är fortfarande osäker.
- Är det där det sista? - Mm.
Det enda som kan stoppa Drejkov och hans nätverk av änkor.
Han tar in nya varje dag. Barn som inte har nån som försvarar dem.
Som vi när vi var små.
Kanske en på tjugo överlever utbildningen och blir änka, resten dödar han.
För honom är vi bara saker.
Vapen utan ansikte som han kan kassera.
För det finns alltid fler.
Och ingen letar ens efter honom tack vare dig och Aleksej.
Aleksej?
"Pappa."
Har du försökt hitta dina riktiga föräldrar?
Mamma dumpade mig som sopor på gatan.
Och du?
De förstörde min födelseattest, så jag hittade på en ny.
Mina föräldrar bor kvar i Ohio.
- Min syster flyttade västerut. - Jaså?
Du är NO-lärare.
Fast bara på deltid, sen du fick din son.
Din man renoverar hus.
- Det där är inte min historia. - Hur ser din historia ut, då?
Jag tillåter mig aldrig att vara ensam länge nog för att tänka på det.
Har du drömt om att skaffa barn?
Jag vill ha hund.
- Vart ska du ta vägen? - Jag vet inte.
Jag har ingenting att återvända till, så vart som helst.
- Låt bli. - Vadå?
Du tänker hålla en hjältepredikan.
Det är inte min grej.
Jag tänkte föreslå en sak.
Att vi tar oss till Röda rummet och dödar Drejkov?
Ja.
Fast Röda rummet är omöjligt att hitta och Drejkov för hal?
Ja.
Det låter skitjobbigt.
Japp.
Men det kan bli kul.
Japp.
Jag såg var han la nycklarna.
Översta lådan i gröna skåpet.
Det här är det första plagg som jag har köpt själv.
Den där?
Gillar du den inte?
Är det...från nåt överskottslager?
Okej, det är många fickor.
Men jag använder dem hela tiden, och jag har gjort några justeringar.
- Jaså? - Håll käften.
Poängen är att jag aldrig har bestämt själv, och nu gör jag det.
Jag vill göra saker.
Jag gillar västen.
- Jag visste det. Visst är den cool? - Ja, jag gillar den.
Man får plats med så mycket. Mer än man anar.
- Men jag vet inte var Röda rummet är. - Jag vet.
- Men jag tror jag vet en som vet. - Vem då?
Vi behöver ett jetplan.
Ett jetplan, sa jag.
Vet du vad du inte gav mig? Tid. Och pengar. Jag är inte gjord av jetplan.
Jag trodde du skulle vara ett proffs.
Jag ber om ursäkt, tsarinnan. Var gratisbostaden inte till belåtenhet?
Ta inte åt dig.
Hon ifrågasatte min professionalism.
Du gav mig en generator som pajade efter sex timmar.
Ska du också börja nu?
Han är känslig. Jag förstår varför du behåller honom.
Var är det andra?
Voilà.
Den har legat i fem år.
Hur var den?
Torr. Väldigt torr.
Du är farligt nära att tömma ditt kundkonto.
Utrustning kan jag ordna, men när myndigheterna vaknar stiger priserna.
Vad menar du med det?
Din kompis Ross, utrikesministern, har börjat snoka -
- och mina kontakter har slutat svara i telefon.
Jag är frilans.
Du är känslig.
Du är väldigt irriterande.
Jag ska gottgöra det.
Det säger du jämt.
Jag har alltså kärnvapenkoden, men där kommer han...
Captain America!
Slutligen har tiden kommit för Red Guardian.
Jag fattar tag om hans sköld...
...och vi står där öga mot öga. Det är ett styrkeprov.
Åh nej...
Han trodde han kunde ta mig.
Den där skölden är hur som helst som en snuttefilt för honom.
Jag tar tag i den och knuffar ut honom genom fönstret.
Sen sticker jag.
Vilket år var det där?
Inte vet jag. -83 eller -84.
Då var Captain America fortfarande nedfryst.
Påstår du att jag ljuger, Ursa?
Aleksej Sjostakov, du har post.
Åh nej...
Aleksej Sjostakov, du har post.
Titta på stora björnen... Ska du börja lipa nu, tjejen?
Vår berömda "röda väktare"...
Säg åt dina beundrare att ha mer smör i sina kakor.
Här.
Ta det.
Framåt, Röda väktaren! Trumpeten ljuder!
Du har tur i dag, Aleksej.
Gå till dörren i södra muren.
Vad vill du?
Kan du inte läsa?
Vänster.
Gör inget väsen av dig.
Röda väktaren rymmer!
Du gjorde väsen av dig, va?
Nu då?
Nu hämtar vi dig.
Ta dig upp.
Kom igen, supersoldaten.
- Han fixar det aldrig. - Flyg närmare.
Har du nåt bättre förslag?
Natasja.
Vilken posör.
Allvarligt?
Förlåt!
Vad håller du på med?
Backa!
Det här går jättebra.
Nej...
Nu räcker det.
Det vore en häftig död.
- Säg att det där är ett gott tecken. - Sätt fart!
Plocka upp oss!
Vänta!
Ja!
Jag behöver lite hjälp här.
Ajöss, era miffon!
Det var spännande.
Jag är så stolt över er.
Ni hör mig inte, va?
Okej.
Varför så bitsk? Är det den tiden i månaden?
Jag får inte mens, din skit. Jag har ingen livmoder.
Eller äggstockar.
Så går det till på Röda rummet. Man får en ofrivillig hysterektomi.
De bara sliter ut hela fortplantningssystemet.
De stoppar upp händerna och skär bort rubbet, så man inte kan få barn.
Du behöver inte beskriva det så utförligt.
Jag tänkte berätta om äggledarna också, men visst.
Det betyder mycket för mig att ni kom och hämtade mig.
Nej, du ska bara berätta för oss hur vi ska hitta Röda rummet.
- Plikten främst? - Det här är ingen nöjestripp.
Lilla Natasja, alldeles indoktrinerad av väst...
Jag valde att att hoppa av till väst för att bli en avenger.
- Där blev jag behandlad som i en familj. - En familj, säger du?
Var är de nu, då?
Var håller familjen hus nu?
Berätta var Röda rummet är.
Ingen aning.
Okej?
- Kom igen, du och Drejkov var... - Drejkov? Min vän general Drejkov...
Han gjorde mig till Sovjetunionens första supersoldat.
Jag kunde ha blivit mer berömd än Captain America -
- men han satte mig på hemligt uppdrag i Ohio.
I tre år! Så långtråkigt att man ville gråta.
Inget illa ment.
Sen satte han mig i fängelse. Varför gjorde han det?
Jag kanske ville prata om statens upplösning.
Jag kanske råkade säga nåt ofördelaktigt om hans frisyr.
Jag kanske ville att partiet skulle kännas som ett parti -
- i stället för en samling surpuppor.
Men nej då, han sätter mig i fängelse på livstid -
- och springer och gömmer sig.
Det var inte ens jag som... Ni vet.
Som dödade hans dotter.
- Kan vi slänga av honom nu? - Vi väntar tills vi har kommit högre.
Varför frågar ni inte Melina?
- Mamma? - Vi trodde att hon var död.
- En slug hynda dräper man inte lätt. - Usch.
Vadå? Hon var forskaren och strategen. Jag var musklerna.
Hon jobbade mycket närmare Drejkov än jag.
Menar du att Melina fortfarande jobbar för Röda rummet?
Hon jobbar utanför Sankt Petersburg.
Bränslet räcker nog inte dit.
Jodå, det fixar vi.
Visst.
Du borde ha tagit Avengers jetplan.
Ett enda ord till från honom, och jag sparkar honom i nyllet.
Natasja.
Natasja, Natasja...
Kom, jag vill fråga en sak.
- Det är viktigt. - Vad är det?
Pratade han nåt om mig?
Va?
Pratade han nåt om mig? Krigshistorier och så...
- Vem då? - Captain America.
Min stora rival på den geopolitiska arenan.
Inte en nemesis, mer som en jämlike. Det fanns en ömsesidig respekt som...
Du har inte träffat oss på 20 år, och du frågar mig om dig själv?
Varför så spänd stämning?
Har jag gjort nåt fel?
Menar du allvar?
Jag älskade er och gjorde allt för att ni ska uppnå er fulla potential.
- Och det gick bra. - Jaså?
Ja, för er!
Vi lyckades med uppdraget i Ohio.
Du blev den bästa minderåriga mördare världen skådat, Jelena.
Ingen kan mäta sig med din effektivitet och skoningslöshet.
Och Natasja...
Inte bara en spion som störtar regimer och får imperier att rasa inifrån...
...utan en avenger.
Ni två har dödat...
...så många.
Era akter måste drypa av blod.
Jag är oerhört stolt.
Du kan släppa nu.
Du stinker.
Är vi framme snart?
Du märker när vi är där.
Lite åt höger.
Framåt.
Höger.
Lite åt höger.
Jättebra, älskling.
Jättebra.
Jättebra, älskling.
Gå hem till tryggheten.
Älskling, vi är hemma.
Kom, flickor.
Välkomna till min enkla boning.
Gör er hemmastadda.
Vi tar ett glas.
Inga dumheter nu.
Jag ställer undan vapnet.
Finns det några fällor här?
Jag uppfostrade er inte till att gå i fällor.
Du uppfostrade oss inte alls.
Det må så vara.
Men om ni har blivit veka är det inte mitt fel.
Nu dricker vi.
Okej...
Den passar fortfarande.
Herregud.
Jag har aldrig tvättat den. Kom och drick.
Upp trälar, uti alla stater...
Familjen.
Tillsammans igen.
Med tanke på att vår familj bara var en täckmantel under tre år -
- tror jag inte att vi kan använda det ordet längre.
Jag håller med. Nu blir det så här...
Okej, en återförening då.
Och jag vill börja med att säga att du inte har åldrats en dag.
Du är lika vacker och spänstig som dagen för vårt skenbröllop.
Du har blivit fet.
Men du är snygg ändå.
Jag kommer direkt från fängelset, så jag...
...har gott om energi.
Snälla, sluta.
Nu blir det så här...
- Sitt inte som en hösäck, Natasja. - Det gör jag inte.
Du kommer att bli puckelryggig.
Gör som mamma säger. Sträck på dig.
Nu räcker det, allihop.
- Jag har inte sagt nåt. - Nu blir det så här...
- Jag är inte hungrig. - Ät nu, Jelena.
Du ska berätta var Röda rummet är.
Det påminner om när du sa att de fick vara vakna för att fånga tomten.
Det var roligt. "Han kommer genom skorstenen."
Sen när kakorna var borta var det bevis för att han fanns.
Det är viktigt med drömmar. Sikta mot stjärnorna, flickor.
Att hitta Drejkov är ingen fantasi. Det är en ouppklarad konflikt.
Man kan inte besegra en man som styr över människors vilja.
Du såg aldrig kulmen av det som vi satte i gång i Amerika.
Inte du heller.
Natasja, alltid med fokus på vad du du vill.
Kom in.
- Öppnade grisen precis dörren? - Ja, det gjorde den.
Bra, Aleksej.
- Har du döpt en gris efter mig? - Ser du inte likheten?
Ser ni, han sitter som en hund.
- Fantastiskt. Titta nu. - Lite skumt, om ni frågar mig.
Sluta andas.
Vi infiltrerade North Institute i Ohio, där S.H.I.E.L.D. bedrev hemlig forskning.
Eller i själva verket Hydra, på den tiden.
I samband med Winter Soldier-projektet -
- dissekerades och dekonstruerades människohjärnan -
- för att skapa den första och enda kartläggningen av de basala ganglierna.
Navet för medvetande, viljestyrda rörelser och procedurinlärning.
Vi stal inte vapen eller teknologi.
Vi stal nyckeln till den fria viljan.
Vad gör du?
Demonstrerar att den vetenskapen nu är så exakt -
- att objektet kan få order om att sluta andas, och måste lyda.
Poängen har gått fram.
Okej, men oroa dig inte. Aleksej hade klarat elva sekunder till utan syre.
Duktig pojke. Gå hem till tryggheten igen.
Gå du, hem till tryggheten igen.
Bra, Aleksej.
Världen presterar bättre när den kontrolleras.
Drejkov har kemiskt styrda agenter utplacerade i hela världen.
Vet du vilka det testas på?
Nej, det är inte mitt område.
- Seså, ljug inte för dem. - Jag ljuger inte.
Du är Drejkovs arkitekt.
- I så fall var du hans affärspartner. - Nej, jag var hans syndabock!
- Han sålde på mig ideologin... - Lägg ner politiken.
Håll käften! Du är en idiot.
Och du är en ynkrygg.
Du är en ynkrygg.
Och vår familj fanns aldrig, så det finns inget att hålla kvar vid.
Vi går vidare.
Så familjen fanns aldrig?
Jag är en enkel man innerst inne.
Och för att vara hemliga agenter tycker jag att vi var ganska bra föräldrar.
Ja, vi hade våra order och vi spelade våra roller fullt ut.
Än sen? Det var inte äkta.
- Va? - Det var inte äkta!
Säg inte så.
Snälla, säg inte så. Det var äkta.
För mig var det äkta. Du är min mamma.
Du var min mamma på riktigt. Det närmaste en mamma jag har haft.
Den bästa delen av mitt liv var en bluff.
Och ni berättade det aldrig för mig.
Och de där agenterna runtom i världen som ni styr på kemisk väg...
Det var jag.
Men du slapp undan, fast Drejkov såg till att ingen kom undan.
Ska du inte säga nåt?
Nej.
Rör mig inte.
- Jelena... - Nej.
- Jag visste inte. - Ingen fara. Jag pratar med henne.
Jag gick hit för att få vara i fred.
Okej.
Då sitter vi bara.
Vi sitter bara.
- Vart ska du? - Jag gör det ensam.
- Det överlever du inte. - Som om du bryr dig.
Du är inte ens den första mamman som övergav mig.
Du blev inte övergiven.
Du blev utvald i ett program som bedömde genetisk potential hos spädbarn.
Blev jag bortrövad?
Jag tror att din familj fick ersättning.
Men din mamma slutade aldrig leta.
Hon var lik dig på det sättet, obeveklig.
Vad hände med henne?
Drejkov lät döda henne.
Hennes existens hotade att avslöja Röda rummet.
Man brukar inte avrätta vetgiriga civila, men hon var som sagt obeveklig.
Jag har tänkt på henne varje dag.
Även om jag inte alltid har erkänt det för mig själv.
Det är bäst att inte blicka bakåt.
Varför behöll du då det här?
Jag minns den här dagen.
Vi tog bilder för jul, thanksgiving, påsk och sommarsemester på samma dag.
Med olika kulisser.
Jag visste att julklapparna under granen var tomma, men jag ville ändå öppna dem.
Så att det för ett ögonblick skulle kännas som på riktigt.
Nu räcker det.
Varför gör du det här?
Varför springer en mus född i fångenskap i sitt hjul?
Jag passerade Röda rummet fyra gånger om innan du ens föddes.
Det är allt jag har känt till. Jag har aldrig haft nåt val.
Men du är ingen mus, Melina.
Du föddes i fångenskap, men det är inte ditt fel.
Hur lyckas du ha ditt hjärta i behåll?
Smärtan gör oss bara starkare.
Det lärde du oss.
Det du lärde mig har hållit mig vid liv.
Förlåt, jag har redan meddelat Röda rummet. De kommer när som helst.
Jag var ute på isen och fiskade med min pappa.
Det var väldigt kallt, även för att vara Ryssland.
- "Håll vodkan nära elden", sa pappa. - Sluta prata.
- Snälla, vänta... - Jag vill inte prata.
Jag berättar det här av en anledning.
Jag sträcker mig efter en fisk...
...och tappar balansen.
Plask! Mina händer hamnar i floden.
I det här vädret förfryser man sig snabbt.
Pappa uträttar behov på mina händer.
Herregud.
Urin är 35 grader varmt, hjälper mot förfrysning.
Hur är det relevant?
Du vet...
Pappor.
Nej. Nej...
Det enda du har sagt är hur långtråkigt det var.
Jag var jobbet som du helst ville slippa.
Men för mig...
För mig var du allt.
Exakt. Du bryr dig inte.
Du bryr dig bara om dina glansdagar som Crimson Dynamo, men ingen är intresserad.
Red Guardian.
Ut.
Ut!
I can't remember
if i cried
when I read about his widowed bride
Something touched me deep inside
The day
the music
died
And they were singing
Bye, bye
Miss American Pie
Drove my Chevy to the levee
but the levee was dry
Them good old boys drinking whiskey...
Singing "this will be the day that I die"
This will be the day...
Ducka.
Om de tror...
Jag är ledsen.
Han ska inte behöva vänta.
Anhåller om tillstånd att landa.
Beviljas. Varsågod att landa i docka 5.
Melina...
Vi landar om en minut.
Varför stiger vi då fortfarande?
Nu får du veta hur Drejkov har lyckats hålla sig ovan radarn i alla år.
RÖDA RUMMET
Herregud, se på dig...
Jaha, hur var familjeåterföreningen?
Det var hemskt.
De var klängiga, gråtmilda och krävande.
Precis som förr.
Berätta om Jelena Belova.
- Var hon den enda som påverkades? - Såvitt jag vet, ja.
De där gaserna och motgifterna går mig på nerverna.
Det är ett problem som du måste lösa.
- Jag har nio grisar som behöver... - Jag skiter fullständigt i dina grisar.
Skär ut hennes hjärna.
Hitta svagheten.
Det här är inte alls en lika häftig död.
Aleksej.
- Och Romanova? - En förrädare.
Hon har vänt ryggen åt sitt eget folk, sitt eget blod.
Hon hade ingenting.
Jag gav henne ett hem. Jag gav henne kärlek.
Stoppa i henne det där du pysslar med. Dina kemikalier.
Gör henne till en av dina grisar.
Föreställ dig vad jag kan åstadkomma med en avenger i min kontroll.
Vill du inte prata med henne först?
När man möter blicken hos ett barn man har uppfostrat...
...kan ingen mask i världen lura en.
Välkommen hem.
Såja...
Ha inte sönder min nya leksak.
Natasja.
Jag kan inte rädda oss.
Du måste veta att jag är ledsen. Jag vigde mitt liv åt ett syfte.
Jag trodde att jag var modig, kanske modigast av alla.
Men jag var inte modig.
Jag var feg.
I Kuba...
...när de tog er från mig.
Inget syfte kan vara värt det.
Man ska bara offra sig...
...för något...
Hur gjorde du det där?
Jag har konstruerat de här cellerna.
Va?
Här har jag blottat min själ, och så var det bara du?
Ja, tyvärr. Men vänta, jag har Jelena på tråden.
Jelena, det är mamma.
Du har en fem centimeter lång kniv i byxlinningen.
Vad ska du göra med mig?
På högra höften.
Håll kroppstemperaturen stabil under kranieöppningen.
- Kunde du inte ha sagt nåt? - Bråka inte. Det hanns inte med.
Jag hör er inte riktigt, men det är nåt du måste veta, Natasja.
Du måste veta att jag är ledsen. Inga fler ursäkter.
Jag vigde mitt liv åt ett syfte, jag trodde jag var modig...
Du har ingen öronsnäcka.
- Va? - Hon hör dig inte. Du har ingen snäcka.
- Varför inte? - För att planen inte såg ut så.
Hur såg den ut, då?
När jag aktiverar spårsändaren kommer Ross ilande.
Du är medveten om att du är efterlyst, va?
Du kan anläggningen. Det måste gå.
Be dem sätta oss i förvar på plan 0.
När jag har aktiverat landningsprogrammet är vi nere på en timme.
Ett problem...
Jag har bara en öronsnäcka.
Jag ger den till Jelena.
- Var la han ampullerna? - Förmodligen nere i kylrummet.
Drejkov kontrollerar fortfarande änkorna, så du måste utsätta dem för motgiftet.
Ja, visst. Enkelt.
Är det din plan?
Min plan är att döda dig.
Jag lever.
Så vad gör vi nu?
Vad hette min mamma?
Där vi begravde henne...
...stod ett träd...
...i rosa blom.
Vackert.
Och en gravsten med hennes namn ingraverat.
Vad var det nu igen...?
"Okänd."
Har du inga känslor?
Kände du nåt när jag dödade din dotter?
Ska det här föreställa ditt barndomstrauma?
Allvarligt?
Tack, Natasja.
Du gav mig mitt främsta vapen.
Säg hej.
När din bomb exploderade -
- var det nära att min Antonia dog.
Jag fick lov att sätta ett chipp i nacken på henne.
I nacken.
Se på henne.
Är det jobbigt att se på henne?
Det tycker jag.
Hon iakttar allt...
...och kan sen göra det. Hon är en perfekt imitatör.
Och hon slåss som alla dina vänner.
Hör hon mig?
Vadå?
Ska du trösta henne?
Säga förlåt?
Det borde du ha tänkt på innan du sprängde bort hennes ansikte.
Nog med trams.
Sätt fart. Jag har råttor i källaren.
Sätt fart.
Det var dumt gjort.
Jaså?
Du skickade iväg det enda som kunnat hindra mig från att döda dig.
Försök.
Gör det.
Är den säkrad?
Nej.
Pröva med kniven.
Nu är du illa ute.
- Hur kan du kontrollera mig? - Jag kontrollerar dig inte, Natasja.
Inte än.
Men du har ett feromonlås.
Doften av mina feromoner hindrar dig från att begå våld mot mig.
Jag är mycket besviken på Melina.
Synd att behöva döda henne.
Om vi bara ska trycka på knappar och hacka datorer -
- finns det ju inget för mig att göra.
- Jag vill ta sönder nånting. - Säger du det?
Där har du nåt att ta sönder.
Melina, om det här är sista gången vi...
Fan också.
Usch.
Okej.
Det här var alltså er storslagna plan?
Melina skulle ta ner Röda rummet på marken och överlämna mig till myndigheterna.
Nej, nej, nej...
LANDNING AVBRUTEN
Ska du göra mig till en marionett i din patetiska lilla dockteater nu?
- Patetisk? - Ja, hur skulle du beskriva den?
När pratade du senast med nån som inte var tvingad till det?
Du rymde för att utkämpa fel krig.
Det riktiga kriget utkämpades här, i skuggorna.
Du stred inte i skuggorna. Du gömde dig i mörkret.
Riktig makt bygger på förtäckt inflytande.
Om ingen märker det, varför ens göra det?
Du är ingenting.
Du har ingenting.
Det finns 50 personer på planeten...
Äh, sluta.
Du säger inte åt mig att sluta!
Om jag inte säger åt dig, hur vet du då när du ska hålla käften?
Kom igen. Tror du inte att jag tål stryk?
- Jäklar, vad du är svag. - Svag?
Det är lätt att spela tuff inför försvarslösa småtjejer.
Du skulle inte vara så kaxig om du hade en aning om vad jag har byggt upp.
Jag äger den här världen.
Du vill verkligen imponera på mig.
Jag behöver inte imponera på dig eller nån annan.
Alla de stora ledarna i världen...
...står under mig och mina änkor.
LOGGAR IN
Se på dem.
De här flickorna var sopor.
Utkastade på gatan.
Jag återvinner soporna.
Och jag ger dem ett syfte.
Jag ger dem ett liv.
Jag har hittat ampullerna, Melina.
Jag har stött på ett litet problem.
Du måste ta dig till änkorna.
Genom mitt nätverk av änkor kontrollerar jag maktens vågskålar.
Ett ord, så kollapsar olje- och aktiemarknaderna.
Ett ord, och en fjärdedel av planeten svälter.
Mina änkor kan utlösa och avsluta krig.
De kan skapa och störta kungar.
Kontrollerar du allt det härifrån?
Och med dig...
...en avenger under min kontroll...
...kan jag äntligen träda fram ur skuggorna...
...med hjälp av den enda naturresurs som världen har ett överskott av.
Flickor.
Och allt det från den lilla skärmen?
Ja.
Tycker du att det är lustigt?
Vad flinar du åt?
Ta det inte personligt, men...
...tack för hjälpen.
Även om du hittar databasen och får honom att visa dig nyckeln -
- så kan du inte ta den från honom.
Sen flera år tillbaka har Drejkov satt in ett feromonlås i alla änkor, även i mig.
Så länge vi känner lukten av honom kan vi inte göra honom illa.
Då får jag hålla andan.
Det räcker inte. Det är enkel naturvetenskap, Natasja.
För att blockera de olfaktoriska receptorerna måste nerven kapas.
Det fixar jag.
Du var inte stark nog, så...
...jag får slutföra det själv.
Vad ska du göra?
Kapa nerven.
Hon är beväpnad!
Melina!
Stanna, Melina!
Ner på marken!
Precis vad jag hade tänkt mig.
En liten justering av planen, Jelena.
Jag har slagit ut en av motorerna, så vi störtar.
Strålande. Jag är på väg mot änkorna.
Nej.
Vi måste gå.
Nu är du inte så talför längre.
Du tog min barndom.
Du tog ifrån mig mina val och försökte knäcka mig -
- men det ska du aldrig göra om mot nån.
LOGGAR UT
Ingen lämnar det här rummet förrän hon är död.
Se till att hon lider.
Jag vill inte skada er.
Ni vill inte skada mig.
Är du oskadd?
Det där ser ut att göra ont. Jag drar den i led på tre. Beredd?
Förlåt.
Vad gör vi nu?
Tar er så långt härifrån som möjligt.
Nu är det ni själva som bestämmer.
Vi måste härifrån.
- Vi måste hitta Drejkov. - Jag kommer efter.
Vänta, jag måste tillbaka!
LOGGAR IN
PÅBÖRJA DATAÖVERFÖRING
DATAÖVERFÖRING FÄRDIG
Ja!
Ser du tjejerna?
Nej!
Vi måste tillbaka.
Vi har tappat kontrollen.
Antonia.
Nej.
Jag öppnar.
Du följer efter mig.
Det är ingen fara.
Jag vet att du finns där inne.
Och jag tänker inte lämna dig här.
Jelena!
Hon är på vingen!
Sätt fart! Vad väntar ni på?
Gör det inte!
Det här var roligt!
Nej!
Okej.
Nu kör vi.
Det räcker.
Förlåt.
Förlåt!
Är han borta?
Han är borta.
Jelena!
Jelena?
Vi är uppochner båda två.
Förlåt, lilla syster.
Jag borde ha hämtat dig.
Du behöver inte säga förlåt. Det är ingen fara.
Det var på riktigt för mig med.
Tack.
Mår alla bra?
Jag är synbart skadad.
Har du nåt att säga?
Det skulle bara bli fel.
Här kommer kavalleriet.
Vi närmar oss målet.
Vad är planen?
Ni sticker, jag stannar.
- Knappast. Vi slåss vid din sida. - Jag uppehåller dem.
- Vi slåss, Natasja! - Du är så envis!
- Ge er av. - Herregud.
Om vi fyra kan samsas kanske det finns hopp för Avengers ändå.
En gnutta.
Då tycker jag att du ska ha den här. Jag vet att du gillar den.
Äsch...
- Den har faktiskt många fickor. - Ja, väldigt praktiskt.
Han hade änkor i hela världen.
Melina får kopiera formeln, men du ska ge dem beskedet om att det är över.
Ni kom.
Vi skulle aldrig lämna dig.
Tack.
Du...
Ta hand om dig nu.
- Ingen fara, det här fixar jag. - Jag vet.
Var inte orolig. Vi tar med henne.
Kom, följ med.
TVÅ VECKOR SENARE
Sover du alltid?
Jag har varit i sex olika tidszoner på tre dygn för din skull.
- Har du? - Ja.
Samlar du reservdelar?
Vad får jag den här gången, en uppochnervänd gräsklippare?
Ser du vad jag kan fixa med lite tid och pengar?
Säg det. Jag vill höra det. Det skulle kännas bra.
Imponerande.
Jovars.
Du har alltid varit en riktigt bra vän.
Det är vad alla män vill höra.
Vart ska du nu?
Jag har alltid trott att jag inte har nån familj -
- men tydligen har jag två. Den ena har det lite kärvt nu.
Jag ska frita några av dem ur fängelset och se om vi kan lappa ihop relationen.
Kom, Fanny.
DOTTER - SYSTER
Förlåt.
Jag tål inte Mellanvästern.
Det den här kvinnan gjorde...
Det är bortom min fattningsförmåga.
Du ska ju inte störa mig när jag har semester, Valentina.
Störa? Nej, jag är bara här för att uttrycka min vördnad.
Du framstår som desperat när du kommer hit.
Okej.
- Jag vill ha påökt. - Då är vi två.
Tro mig, du kommer att få knoga för det.
Jag har din nästa måltavla här.
Jag ville överlämna det personligen.
Vad sägs om mannen som bär ansvaret för din systers död?
Ganska snygg, eller hur?
Översättning: Karl Hårding Svensk Medietext